![](/file/slides/konyves//media/image/augusztus/rezzori.jpg)
A-
Gregor von Rezzori: Egy antiszemita emlékiratai. Ford.: Szijj Ferenc, Konkrét Könyvek, 2007, 384 oldal, 3999 forint
„Briliáns, cinikus és mélyen felkavaró” – hirdeti Gregor von Rezzori regényének hátoldala öles betűkkel. A mondat írójának bizonyára nem volt ideje elolvasni a könyvet: az ugyanis nem cinikus és nem is kavar fel – éppen ettől briliáns.
Ajánlott zene: Kasbek Ensemble: Oy Piydu Ya
Rezzori remek felismerése, hogy sokkal hitelesebb és részletesebb kor- és társadalomrajzot tud festeni így, mint ha figurája Jean-Paul Sartre Egy vezér gyermekkora-beli főhősének, az agresszív és buta „tipikus nácinak” volna rokona. Ezt azonban nem ártott volna észben tartani a címadáskor is – hiszen a cím épp egy Sartre-éhoz hasonló történetet ígér; nem korrajzot, hanem egy mindenekelőtt antiszemita ember „jellemfejlődését”, cselekedeteinek krónikáját. Ezt pedig hiába várjuk több száz oldalon keresztül.
De lépjünk túl a szenzációhajhász cím ígéretének hamisságán (intézzük el ezt az értékelésben az A mellé biggyesztett mínusszal), mert amit valójában kapunk, többet ér, mint egy négyszeresére duzzasztott és a balkánra helyezett Egy vezér gyermekkora.
Ami viszont már elsőre is szembetűnő, az a – már említett – korrajz kiválósága, amely bár azért nem vetekedhet a Varázshegy végének „háború előtti csendjével”, de hogy a regény hangulatának expresszivitásáról eszünkbe jut Mann tehetsége, már az is valami. Rezzori „trükkjei” a kor lefestésére egyébként szintén figyelemre méltóak: a regényben minden többszörösen a jelenben játszódik; egyrészt – bár elvileg visszaemlékezést olvasunk – a szerző soha, egyetlen mondattal sem utal a majd később történő eseményekre, másrészt anélkül írja le a főhős életének öt szakaszát, hogy következetes volna a sorrendiségben, és anélkül, hogy azok kapcsolódnának egymáshoz: így „provokálja ki”, hogy ne valamiféle lineáris cselekményt, hanem egy ember életénél nagyobb ívű dolgokat keressünk a könyvben.
Mindezt (nem) mellesleg – a fordításnak is köszönhetően – klasszikusokat idéző stílusban élvezhetjük, s végeredményben mindenképpen érthetőnek tartjuk, hogy a Konkrét Könyvek kiadta ezt a mintegy harminc éve írt és már 1996-ban magyarra fordított művet. Kár, hogy minden igyekezetük ellenére kevesen fogják megismerni – valószínűleg igen kevesen adnak ki egy viszonylag ismeretlen író (puhafedeles) könyvéért négyezer forintot…